1 / 2005
![](TietaNet95.jpg)
TietäNetin 10 ensimmäistä vuotta
Jaana Marvia
TKK:n kirjaston tiedotuslehti aloittaa tällä numerolla 11. vuosikertansa. Vuoden 1995 alussa
kirjaston johtoryhmä päätti terästää kirjaston tiedotusta perustamalla asiakkaita ja henkilökuntaa
varten tiedotuslehden. TietäNet on ilmestynyt painettuna ja verkossa tähän mennessä jo 26 numerona,
kuuden vuoden ajan 1995-2000 kolme kertaa vuodessa ja sen jälkeen kaksi kertaa vuodessa. Ensimmäinen
numero ilmestyi keväällä 1995 kymmenen vuotta sitten.
Lehden syntysanat oli johtoryhmässä sanottu ja nerokas nimi vähän myöhemmin valittu työntekijöiden
keskuudessa järjestetyn nimikilpailun ehdotuksista. Sain tehtäväkseni luoda yhdessä Linnea
Lindman-Sharman kanssa tämän uuden tiedotuslehden. Samalla perustettiin toimituskunta. Kirjastolla
oli ollut lehtisiä, mutta ei aiotunlaista tiedotuslehteä. |
Kävin ideanmetsästysretkellä Pasilan pääkirjastossa selailemassa erilaisia organisaatioiden lehtiä.
Ajatuksia ja vaihtoehtoja hahmottui vähitellen. Ensikertalaisen innokkuudella suunnittelimme palstoja,
keksimme artikkelien aiheita, etsimme sopivaa painotaloa, hioimme taittoa ja taistelimme valokuvien
kanssa. Kannen suunnittelussa käytimme graafikon apua. Kansipaperin valitsimme pieteetillä,
muodikkaasti päädyimme hieman ekohenkiseen paperilaatuun. Vaihe vaiheelta TietäNet numero 1 valmistui.
Ensimmäisessä numerossa oli jo kymmenen artikkelia monipuolisesti eri aihepiireistä:
käyttäjätutkimuksesta, elektronisista lehdistä, tallinnalaisten kollegojen vierailusta kirjastossa,
heistä yhden kirjoitus Viron kirjastojen haasteista, kirjaston lähiverkosta ym. Kirjoittajia ei
muistini mukaan tarvinnut maanitella, työntekijät olivat heti mukana juonessa. Ensimmäinen ja
jokainen numero saadaan aikaan yhteistyöllä monen vaiheen kautta. Alussa tarvitaan kuitenkin enemmän
rohkeutta, kipinää ja halua tehdä jotain uutta.
Lehden päätoimittajana ovat toimineet allekirjoittanut 1995-2/1998 ja pienen välivaiheen jälkeen
Janne Salonen 2/1999 -. Linnea Lindman-Sharma (1995-2/2000) ja numerosta 1/2001 lähtien Tarja
Paalanen ovat hoitaneet toimitussihteerin tehtäviä. Toimituskunnan kokoonpano on vaihdellut jonkin
verran. Yksi TKK:n erilliskirjastojen edustaja on pyritty aina saamaan toimituskuntaan, ensimmäisenä
Kati Mäenpää (P), sitten Marjo Oikkonen (A) ja tällä hetkellä Maria Söderholm (YTK).
Lehtemme syntyi internetin ja elektronisuuden alkutaipaleella. Päivän iskulause oli Tiedon valtatie,
jolle TietäNetkin lupasi lähteä ihan konkreettisesti ”ehkä jo seuraavasta numerosta lähtien lehteä
voi lukea jossain muodossa Teknillisen korkeakoulun WWW:stä”. Alusta asti oli selvää, että lehti
julkaistaan myös elektronisena laajemmalle lukijajoukolle.
Verkkoon
Kesällä 1995 kirjaston kesäteekkari Jussi Kangasharju kehitti ensimmäisen TietäNetin verkkoversion.
Hän poistui sittemmin Lyonin ja Nizzan aurinkoon ja internetin mukaan pysyvämmin Keski-Eurooppaan,
mutta elektroninen TietäNet jäi. Jussi kirjoitti numerossa 1/96: ”Tulevia numeroita varten tein
ohjelman, joka ottaa syötteenään lehteen tulevat artikkelit HTML-muodossa, lisää niihin kaikkiin
nuolipainikkeet ja rakentaa artikkeli- ja tiedotusvalikot. Käsin tehtäväksi jää ainoastaan kuvien
lisääminen. Ohjelma otettiin käyttöön jo numeroa 3/95 tehtäessä ja tulos oli toivottu.
WWW-toimittamisen tylsin ja työläin vaihe – olemassa olevan tekstin muuntaminen HTML:ksi - oli ohi
15 sekunnissa.” Toimitussihteerin kanssa noudatimme ohjeita kuin tunnollinen kotikokki
ruokareseptiä ja keittelimme lehden skannattuine valokuvineen ja muine mausteineen internetiin.
Vasemmalla TietäNetin verkkoversio vuodelta 1995 ja oikealla vuodelta 1998.
Reseptiä on vaihdettu sen jälkeen kaksi kertaa. Vuoden 1998 alussa julkaistiin Kai Konkan luoma
värikkäämpi verkkoversio, jolla jatkettiin kaksi vuotta. Nykyinen TKK:n graafisia ohjeita mukaileva
toteutus on Linnea Lindman-Sharman ja Tiina Tuomaalan vuodelta 2000. Teknisesti www-ylläpito ja muu
tuottaminen on ymmärrettävästi kehittynyt ja sähköistynyt pitkin matkaa.
Kirjasto oli edelläkävijöitä verkkolehden julkaisijana. Esimerkiksi Helsingin yliopiston kirjaston
elektroninen tiedotuslehti Tietolinja aloitti vuotta myöhemmin. TietäNetin kaikki numerot on
julkaistu verkossa. Painettu ja elektroninen lehti ilmestyvät käytännössä yhtä aikaa ja likimain
samansisältöisinä.
Sisältö
TietäNetin sisällössä on aina jotain uutta, jotain tuttua, jotain sinistä tai jotain lainattuakin,
epäilemättä. Jokaisessa numerossa on pääkirjoitus, jonka ovat kirjoittaneet valtaosin päätoimittajat
ja viime vuosina välillä ylikirjastonhoitaja. Vakiomateriaalia lehdessä ovat olleet myös pienet
tiedotteet, henkilökuntauutiset ja tietoiskut uusista aineistoista. Lehden keskeisintä sisältöä ovat
artikkelit, joita lehteä kohti on ollut 6-17 kappaletta, keskimäärin 10 artikkelia numerossa.
Artikkeleita on ollut kehuttavan paljon ottaen huomioon kirjaston koon ja voimavarat. Kirjoitukset
ovat osa kirjastomme historiaa matkalla kohti sähköistä kirjastoa, hybridikirjastoa. Ne kuvastavat
jännitettä radikaalin muutoksen ja pysyvien rakenteiden ja sisältöjen välillä, työssä ja tekniikassa.
Tietyt aihepiirit ovat toistuneet, mutta kirjo on ollut laaja. Matkakertomukset, seminaarit ja
konferenssit, hankkeet, palvelujen uudistukset ja uudet palvelut, tietotekniikkaan ja ohjelmistoihin
liittyvät aiheet, toimintakertomukset vuosilta 1994-1997, tietokannat ja rekisterit, toimistojen
toiminnan esittelyt, kyselyt ja selvitykset, tilat, elektroniset aineistot, muut kokoelmiin liittyvät
kirjoitukset, erilliskirjastot ja niiden työntekijät, pari kirjaston asiakkaan (tutkija ja
opiskelija) kirjoitusta, kirjaston historiaa ja 150-v. juhlat – siinä listaa artikkelien aiheista.
Myös yleisempiä teemoja on otettu esille kuten tiedon vapaa saatavuus (OA ja OAI),
Virtuaaliyliopisto, Dipolin tietopalvelukoulutus, palkkausjärjestelmä vuonna 1999, EU:n 5.
puiteohjelma (IST – Käyttäjäystävällinen tietoyhteiskunta). Ihmisläheisempiä artikkeleita on ollut
tiimityöstä, asenteista asiakkaita ja työtovereita kohtaan, retkistä ja vieraista.
Erilaisia henkilöjuttuja on ollut läpi vuosien, esim. rehtoreita Paavo Uronen ja Matti Pursula on
käyty haastattelemassa. Alussa julkaisimme erityistä palstaa ”Valokeilassa”, jossa suuntasimme
paljastavan tutkamme eli mikrofonimme kulloinkin ajankohtaiseen henkilöön. Osan jutuista kirjoitti
henkilö itse.
Omat päätoimittajuuden ajan mieluisimmat muistoni uuden luomisen nautinnon lisäksi liittyvät juuri
henkilöhaastatteluihin, jotka nauhoitimme ja purimme aitoon toimittajatyyliin. Oli virkistävää
vierailla muutamia kertoja asiakkaiden luona, esimerkiksi Nesteen Keilaniemen tietopalvelussa ja
IVOssa. Mutta kaikkein kutkuttavinta oli luonnehtia työkavereita muutamin ystävällisin adjektiivein
ja sanakääntein pääkirjaston eri toimistojen työstä kertovassa sarjassa.
![](TN2000.jpg)
TietäNet verkossa tänään.
Monen monet kirjaston työntekijät ja satunnaisesti ulkopuolisetkin ovat osallistuneet TietäNetin
toimittamiseen. Työntekijöistä erikoismaininnan ansaitsee Ilkka Heikkinen. Hän on kuulunut lehden
aktiivisimpiin kirjoittajiin, jonka persoonalliset tarinat, historiikit ja atk-artikkelit jäävät
mieleen. Vapaaehtoisia kirjoittajia, artikkeleita ja kertomuksia tarvitaan myös jatkossa.
TietäNetin olemassaoloa ei kukaan halunne vaarantaa. Lehden ensiaskeleista totesi ylikirjastonhoitaja
Sinikka Koskiala kertomuksessaan kirjaston vuoden 1995 toiminnasta: ”lehden vastaanotto sekä TKK:n
sisällä että ulkopuolella on ollut myönteinen ja kiinnostunut”. Lausunto heijastaa ainakin
lukkarinrakkautta, jolla henkilökunta on alusta alkaen ja kautta vuosien lehteensä suhtautunut.
Olemme kiintymyksellä saattaneet TietäNetin varhaiseen murkkuikään, vaikka se näyttääkin varhaiskypsän
tasapainoiselta. Kapinaa ja uudistusta, miten lehti kasvaa seuraavaan vaiheeseen? Ja vieläkö toisen
kymmenen vuoden kuluttua voimme pitää kädessä mukavasti rahisevaa ja painomusteelta haiskahtavaa
ikiomaa lehteämme vai katselemmeko TietäNetiä vain kännykkämme tai muun pienen monitoimihärvelin
näytöltä?
Lopuksi vielä kiitän nykyistä toimitusta tilaisuudesta muistella yhtä työurani antoisimmista
tehtävistä. Toivotan lehdelle monia eloisia vuosia!
|